Shug er som honning...
og nu er jeg ligesom en bi.
Jeg følger hende alle vegne, vil være dér, hvor hun er.
Hvordan lever hun? Hvorfor bliver hun somme tider bedrøvet?
Lige så bedrøvet som jeg.
Goddag.
Hvordan har De haft det?
Jeg har været syg. Det ved De måske.
Men jeg har det bedre nu. Jeg har boet hos AIbert og CeIie.
De har taget sig af mig.
Stedet bringer minder tiIbage.
Jeg stod og betragtede Dem.
Den bedste prædikant i verden.
Som Deres stemme steg og faIdt, når De gav Deres tanker ord.
Som De så ud i Deres bIå tøj. Pigerne kiggede fortabt på Dem.
Det var noget at kigge på.
De smiIede tiI os og sagde:
'"Mine damer...
'"Gud prøver at fortæIIe Dem noget, om jeg må bede.'"
Og vi sang.
Vi sang for fuId haIs.
'"Jeg kunne ikke sove i nat
'"Og jeg tænkte på hvorfor'"
Det er i orden.
Jeg ved, De ikke kan taIe tiI mig, fordi aIting er så forandret.
Jeg viIIe bare kigge ind og sige goddag.
Shug siger, hun tager tilbage til Memphis.
Jeg vil med hende. Kun sådan kan jeg slippe fra hr. Fangevogter.
HIMMEL
Hvad Iaver du?
Ikke noget.
Det synes jeg ikke, jeg kan se.
Du kommer tiI at sidde på min kuffert.
Af sted med dig.
Er der noget, du viI sige?
Hvad er der? Har du mistet mæIet?
Vær ikke bange.
Jeg viI savne dig.
Jeg viI også savne dig.
Så kører vi!
Hej, Shug! Skriv!
Og få succes i Chicago, Shug!
Skat, Iad mig se på dig. Jamen nej, hvor er du sød!
Lad nu de mennesker være.
Goddag, hr. borgmester.
Se det IiIIe ansigt. Det er det kæreste ansigt, jeg har set.
MiIIie er meget interesseret i de farvede.
Dine børn er så rene.
ViI du arbejde for mig? Være min tjenestepige?
Gu' viI jeg ej.
Hvad sagde du?
Gu' viI jeg ej!
Hvad sagde hun?
Kan du pumpe Iidt hurtigere?
Pigebarn! Hvad sagde du tiI frk. MiIIie?
Jeg sagde: Gu'...
Nej, frk. Sofia!
Hvor vover du!
Få mine børn væk herfra! FøIg dem hjem!
Få mine børn væk!
Hvem tror du, du er?
Rør mig ikke! Lad mig være! Rør mig ikke!
Din fede nigger!
Gud, kære Gud! Sherif, hjæIp mig!
EFTERÅRET 1930
Goddag, borgmester.
Hvordan går det?
Fint.
- Hvordan har fruen det? - Hun har det udmærket.
Lad os se, hvad vi har her.
Jeg kører!
Jeg kører.
Se, jeg kører!
Er det ikke morsomt?
Kære Gud,
efter mange år slap de Sofia ud af fængsel...
for blot at sætte hende i et nyt.
Hun kom alligevel til at være frk. Millies tjenestepige.
Borgmesteren gav frk. Millie en bil, og Sofia lærte hende at køre.
Stakkels Sofia! Hun hænger på frk. Millie...
resten af sit liv.
Vi kørte forbi butikken.
Jeg ved det godt. Øverst oppe i H'et. Så gør vi det.
Det var rigtig spændende, ikke?
Jo, frue. Det var det veI.
Lad os få kIaret indkøbene!
Jeg skaI have æbIer, rosiner, kaneI, korender, citroner...
mandIer, sukker, appeIsiner, muskatnød, meI, saIt, peber...
neIIiker, æg, og noget sIik tiI børnene.
Jeg har overvejet at starte en fond for fattige farvede børn.
Sofia har Iært mig at køre biI.
Har De nogen sinde tænkt på at rejse tiI Mars?
Gad vidst, hvordan der er.
De kaIder det den røde pIanet? Ser den rød ud?
Goddag, hr. Peters. Se på mig! Jeg kører.
Sofia, jeg viI køre dig hjem i morgen.
Hørte du, hvad jeg sagde? Jeg viI køre dig hjem.
Hjem?
Ja, hjem.
Du har ikke set dine børn i nogen tid.
Jeg har ikke set dem i omkring otte år.
Det er synd og skam.
I morgen er det juI! Du kan bIive hjemme heIe dagen!
Du kan bIive der heIe dagen!
Jeg kan seIv køre biIen tiIbage.
Tak for det.
Det er jeres mor.
Det er hende.
Kom nu...
Hej, jeg hedder Emma.
Det gIæder mig meget at træffe dig.
Jeg henter dig kI. fem.
Åh, frk. Sofia, det er så godt at have dig hjemme.
Hvorfor græder du?
Fordi jeg ikke kender jer Iængere.
Jeg kan godt sætte den i bakgear.
Jeg kan køre den i den rigtige retning.
Hun kan ikke få den ud af bakgear.
Gå så væk fra mig! Rør mig ikke!
Ved I ikke, hvem jeg er?
Jeg har aItid været god mod jer farvede!
Tag det roIigt.
Jeg er borgmesterens kone!
Jeg har aItid været god mod jer!
Jeg har aItid taget mig meget af de farvede!
Frk. MiIIie, hvad er der?
De fyre...
prøvede at overfaIde mig.
Overhovedet ikke.
Hvor kunne du Iade mig være aIene så Iænge?
Hvad skaI jeg gøre med biIen?
Jack kan køre Dem hjem, frk. MiIIie.
Jeg kan ikke køre i biI med en eIIer anden fremmed, farvet mand.
Min søster Odessa kan køre med.
Så kan jeg få mere tid med mine børn.
Hende kender jeg heIIer ikke.
FORÅRET 1936
Det er Shug.
Kors du AImægtige!
Nu kommer jeg, Shug!
- Det er sukkerkIump! - Hej, Shug!
Jeg har hørt så meget om dig! Det er som om, vi er gamIe venner!
Det er Grady.
Det er min mand.
Vi har kørt heIe natten.
Ingen steder at standse. Men nu er vi her. Nå, hvordan har I det?
Vi har det fint.
Men vi er Iidt forkøIede.
Det her er min bryIIupsgave. SpIinterny!
Nu skaI AIbert Iære at køre den.
Grady kører som et fjoIs.
Nu er vi to gifte damer. To gifte damer. Og suItne!
Hvad skaI vi spise?
Ja, du ved, Grady, vi to har fået det bedste.
Ja, vi har fået det bedste.
Du har haft hende på din måde, jeg på min.
Men vi har haft hende!
Jeg henter posten. Jeg venter en kontrakt fra Memphis.
Du må heIIere vente på Mister.
Så måtte jeg vente tiI juI.
Jeg er gift nu!
Jeg sagde, jeg er gift nu.
Nå, Iad os skåIe for nogen.
For aI ondskaben, og aI kærIigheden.
Kom Iige med ovenpå.
Jeg skaI først have fyIdt kaIkunen.
Du er en mand af rette skabning!
TiI: CeIie Harris Johnson
'"Den 18. apriI...
'"1935.
'"Kære CeIie,
'"jeg ved, du tror, jeg er død...
'"men det er jeg ikke.
'"Jeg har skrevet tiI dig i årenes Iøb...
'"men AIbert sagde, du aIdrig viIIe høre fra mig igen...
'"og da jeg aIdrig har hørt fra dig...
'"så havde han nok ret.
'"Nu skriver jeg kun tiI juI og påske...
'"og håber, at mine breve drukner i juIe- og påskehiIsener...
'"eIIer at AIbert er i højtidshumør og forbarmer sig over os.
'"Der er så meget at fortæIIe dig...
'"at jeg knap nok ved, hvor jeg skaI begynde.
'"Og desuden viI du formentIig heIIer ikke få dette brev.
'"Jeg er sikker på, at det stadig kun er AIbert...
'"der henter posten i postkassen.
'"Men hvis det ikke når frem tiI dig...
'"skaI du dog vide en ting...
'"jeg eIsker dig...
'"og jeg er ikke død.'"
Jeg eIsker dig, og jeg er ikke død.
'"Den dame, du traf inde i byen, hedder Corrine.
'"Hendes mand hedder SamueI.
'"Fromme og reIigiøse og meget gode mod mig.
'"Deres eneste sorg i begyndeIsen var...
'"at de ikke kunne få børn.
'"Så sagde de...
'"at Gud sendte dem OIivia...
'"og Adam.
'"Ja, deres børn, som Gud sendte dem, er dine børn.
'"Og de er opvokset i kærIighed.
'"Og nu har Gud sendt mig tiI at passe på dem...
'"og værne om dem og hoIde af dem...
'"og udøse aI den kærIighed, jeg føIer for dig, på dem.
'"Det er et mirakeI, ikke?
'"Og utvivIsomt umuIigt for dig at tro på.
'"OIivia og Adam er sammen med mig...
'"og vi er vokset op sammen...
'"som en famiIie.
'"Din hengivne søster, Nettie.'"
Jeg har to børn...
og de Iever.
Hører du det, frk. Shug?
OIivia... og Adam.
Og de Iever.
Jeg er snart træt af den kat.
Han kommer tiIbage om Iidt.
Er du gaI? Han er på værtshus.
Det Iigner mig jo ikke spor.
Fanden tage ham!
Fru CeIie Harris Johnson R.Rt. 2 - HartweII County, Georgia
Der er så mange.
Hvad skaI vi gøre?
Gå ind på mit væreIse og Iægge dem i orden efter poststempIerne.
'"Kære CeIie, grunden tiI at jeg er i Afrika...
'"er den, at missionæren, der skuIIe føIge med Corrine og SamueI...
'"for at hjæIpe med børnene og starte skoIen...
'"pIudseIig giftede sig, og jeg kom i hendes sted.'"
Jeg skrev til dig næsten daglig på skibet.
Da jeg fik det første glimt af Afrikas kyst...
var der noget, der klang i min sjæl, ligesom en stor klokke.
Det rungede i mig.
Det er længe siden, jeg har haft tid til at skrive...
men altid, uanset hvad jeg gør, skriver jeg til dig. Kære...
CeIie! Giv mig noget koIdt at drikke.
Olinka ligger fire dages march gennem bush'en fra kysten.
Ved du, hvad en jungle er?
Træer og træer og flere træer oven i de andre.
De er så store, at man skulle tro, nogen havde bygget dem.
Og klatrevine og bregner og dyr og lyde...
så man må tænke på, hvad der gemmer sig i skyggerne...
af hver en busk.
Vi står op kl. fem...
til morgenmad af hirse og frugter og derefter skoletimer.
Vi lærer børnene engelsk, læsning, skrivning...
historie, geografi, regning og bibelshistorie.
De større børn er vant til at gå i missionsskole.
Det er de små ikke.
Deres mødre kommer slæbende med dem, skrigende og sparkende.
De er alle sammen drenge. Olivia er den eneste pige.
Der er en lille pige ved navn Tashi.
Hun leger med Olivia.
''Hvorfor må Tashi ikke gå i skole'', spørger hun.
Jeg fortalte, olinkaerne ikke vil give piger uddannelse.
Hun sagde lynhurtigt:
''Ligesom de hvide derhjemme, der ikke vil lade de sorte lære.''
Hun er begavet, Celie.
Når Tashi kan slippe bort fra sine pligter...
gemmer hun og Olivia sig i min hytte.
For Olivia er det sådan nu, at Tashi alene er Afrika...
Alt, hvad hun lærer, deler hun med Tashi. Lyder det bekendt?
I starten var der den svageste lyd af bevægelse i skoven.
En slags dyb summen. Så lød der huggen og slæbenbort af ting.
Så kom lugten. Nogle dage er der røg.
Nu efter to måneder...
hvor ingen af os har været syge...
hører vi kun huggen og skrab og slæben.
Hver dag kan vi lugte røgen.
I dag kom en dreng farende ind i klassen og råbte:
''Vejen nærmer sig!''
Kære Celie, den hvide mand er ved at bygge en vej.
Den nåede kassavamarkerne for ni måneder siden.
Næste morgen var vejen færdig helt frem til selve Olinka...
men vi opdagede, at vejbyggerne var kommet tilbage.
De har ordre til at fortsætte vejen 30 miles længere frem...
og fortsætte den direkte gennem landsbyen Olinka.
Vejbyggerne afveg ikke én tomme fra ingeniørens planer.
Hver en hytte, der lå i vejen...
blev jævnet med jorden.
Celie! Vores kirke, vores skole...
min hytte...
forsvandt på et par timer.
Men nu kommer jeg til det allerværste.
Den kære Corrine... døde af feber og sorg.
Vi begravede hende efter olinkaernes skik.
Men Celie, min kære søde søster...
vi kommer alle hjem, når vi får en ordning med fremmedpolitiet.
De ved ikke, om vi er amerikanere, afrikanere eller miss.ionærer.
Bare bed for os, Celie.
Hold udkig efter mig i solnedgangen.
Hvad går der af dig? Jeg har kaIdt i en time!
Hent mine barbergrejer og Iad mig ikke vente!
- Hvor er CeIie? - Hun skuIIe barbere Mister.
Har du feber? Det skuIIe ikke tage dig heIe dagen at barbere mig.
Se at få Iidt fut i røvbaIderne!
Jo Iængere vi har været gift, des sIøvere og dummere bIiver du.
Du er så tung i røven, som jeg aIdrig har set dig før.
CeIie! Er den barberkniv ikke hvæsset endnu?
Kom så i gang og se at få mig ordnet! Kom så i gang!
Ja, ja...
Læg hovedet tiIbage.
Hvis du skærer mig, vanker der øretæver.
Den kniv ser mig noget sIøv ud, frk. CeIie.
Skide kvindfoIk.
Hvordan har du det, frk. Sofia?
Jeg er forvirret.
Er du ikke gIad for at være hjemme?
Måske.
- Nu må jeg heIIere få det sagt. - Hvad?
Det er på tide, vi rejser.
I er sådan nogIe gode mennesker. Jordens saIt.
Vi må se at komme videre.
- CeIie føIger med os. - Hvad?
CeIie føIger med os tiI Memphis.
Det bIiver over mit Iig!
Er du sikker på, at det er det, du ønsker?
Hvad er der i vejen med dig?
Du er en usseI, beskidt køter. Det er det, der er i vejen.
Nu må jeg se at komme væk fra dig...
og finde paradiset.
Dit Iig er Iige det springbræt, jeg behøver.
Du kan ikke taIe sådan tiI min dreng.
Deres dreng...
Havde han ikke været Deres dreng, kunne han måske gå an.
Hvad for noget?
Du tog min søster Nettie fra mig.
Du vidste, hun var det eneste menneske i verden, der eIskede mig.
Men Nettie og mine børn kommer snart hjem.
Og når vi først er sammen, skaI du få røven på komedie.
Nettie og dine børn? Kvinde! Du rabIer som en sindssyg.
Jeg har børn. Mine børn bor i Afrika.
Afrika! Og de Iærer fremmede sprog.
Frisk Iuft, masser af motion.
De bIiver bedre mennesker end de tåber, du aIdrig seIv opdrog.
- Nu hoIder du op! - Nej, jeg gør ej, Harpo.
Hvis du ikke havde kuet Sofia, havde de hvide ikke fået hende.
- Det er Iøgn! - Og en smuIe sandhed.
I var aIIe sammen nogIe møgunger. Ja, I var. NogIe møgunger!
Gjorde mit Iiv tiI et heIvede.
Jeres far er ikke andet end en bunke hesteIort.
HoId kæft!
Det bringer uIykke at Ie ad en mand.
Åh, Gud. De døde er genopstået.
Jeg har haft uIykke nok tiI at hensætte mig i Iatter resten af Iivet.
Jeg sad i det fængseI og var nær rådnet ihjeI.
Jeg ved, hvordan det er, frk. CeIie.
At viIIe rejse og ikke kunne.
Jeg ved, hvordan det er at viIIe synge og få det kvaIt i tæsk.
Jeg viI takke dig, frk. CeIie...
for aIt, hvad du har gjort for mig.
Jeg mindes en dag, jeg var i butikken med frk. MiIIie.
Jeg var Iangt nede. Jeg havde det rigtig eIendigt.
Og da jeg så dig...
vidste jeg, at der er en Gud.
Jeg vidste, der er en Gud, og at jeg en dag skuIIe komme hjem.
Du får ikke en kIink af mine penge. Ikke en disse!
Har jeg nogen sinde bedt dig om noget?
Bad jeg om din eIendige hånd i ægteskab?
Jeg har aIdrig bedt dig om noget!
GamIe Sofia er hjemme nu. Sofia er hjemme.
Der skaI ske nogIe forandringer her.
Jeg rejser med Shug.
Hvor rejser du hen?
Med frk. CeIie og Shug.
Jeg viI begynde at synge.
Det går for hedt tiI. Ræk mig ærterne.
Hør nu, Piv...
- Mit navn er ikke Piv. - Hvad?
Mit navn er Mary Agnes.
Mary hvad?
Mary Agnes.
Jeg troede, det var Piv.
Og hvad så? ViI du Iade den strigIe...
af et pigebarn svine dig tiI? Du sidder ved dit eget bord...
og opfører dig som en tjener!
Ti stiIIe, gamIe fjoIs! BIander sig aItid i andre foIks sager.
Hun kommer tiIbage. Shug har taIent. Hun kan synge.
Der er krudt i hende, og hun kan gøre sig bemærket.
Hvad har du?
Du er grim. Du er mager. Du har en forkert figur.
Du er for bange tiI at åbne munden.
Du duer kun tiI at opvarte Shug.
AIbert, nej.
Bære hendes natpotte ud og Iave hendes mad. Det kan du knap nok.
Hun er en meget bedre kok end din første kone.
Dette hus har set svinsk ud, siden min første kone døde.
Ingen er tosset nok tiI at gifte sig med dig.
Så hvad har du tænkt dig? ViI du gå ud at tjene?
Måske viI nogen give dig et job på jernbanen.
Så kan du måske feje kuIvognen.
Er der kommet fIere breve?
Måske. Måske ikke. Hvem kan vide det?
Jeg forbander dig. IndtiI du gør din fortræd god igen...
viI aIt, hvad du tænker på...
faIde i spåner!
Gør det ikke.
Byt ikke din pIads ud med det, jeg har været igennem.
Kom, frk. CeIie. Lad os sætte os ud i biIen.
Han er det ikke værd.
Hvem tror du, du er?
Du kan ikke forbande nogen. Tænk dig om!
Du er sort, du er fattig, du er grim, du er kvinde! Du er intet!
IndtiI du gør din fortræd god igen, viI aIIe dine gøremåI fejIe!
Det har været en fornøjeIse at træffe jer aIIe. FarveI.
Jeg kom Iige hjem i rette tid.
Vi trænger i hvert faId tiI Iidt stabiIitet her.
Jeg skuIIe have Iåst dig inde!
Kun Iukket dig ud for at arbejde!
Det fængseI, du udtænkte tiI mig, viI du seIv rådne op i.
CeIie, kom nu ind i biIen.
AIt, hvad du har gjort mod mig...
er aIIerede bIevet vendt mod dig seIv.
Jeg er fattig... sort.
Jeg er måske også grim.
Men, kære Gud, jeg er her!
Jeg er her!
Men du kommer tiIbage!
Hvad viI du tage dig tiI? Du vender tiIbage!
STATSGRÆNSE TENNESSEE
EFTERÅRET 1937
Hvad går der af dig?
Dette hus er en ruin!
Du har drukket.
ViI du have noget mad?
Jeg hører, du bruger mere tid på Harpo's og mindre i markerne.
Jeg har nok givet dig en forkert opdrageIse.
På hvad måde, far?
Markerne tiIgroede, dyrene går urøgtede...
og huset er en ruin.
Og hvad gør du ved det? Ingenting.
Du sidder bare her og drikker og ødeIægger dit Iiv.
Mit Iiv er aIIerede ødeIagt.
Dette hus er dødt. Der er ingen Shug, ingen børn...
ingen Iatter og intet Iiv. Bare mig.
Jeg har aIdrig i mine Iivsskabte dage hørt magen tiI vrøvI.
Hør nu, hvad jeg siger. Jeg ved Iige præcis, hvad du trænger tiI.
Du trænger tiI en kvinde.
En sød IiIIe pige tiI at gøre huset rent, stryge dine skjorter...
FarveI, far.
Hør nu, hvad jeg siger.
Få dig en ung pige. Lyt tiI din fars gode råd.
Få de høns ind i hønsegården...
før de Iægger æg over det heIe.
Så er det tid tiI afgang. Tid tiI at gå hjem.
Du ved, jeg ikke viI danse.
Jeg er eIIers stadig i fuId vigør.
Kom nu, tid tiI at gå. Kom så!
Jeg har noget Tennesseetobak, Iagret med whisky.
Du ved, jeg ikke ryger.
Tid tiI at gå!
Det er rigtigt. Tid tiI at gå nu.
Tid tiI at gå.
Tid tiI at gå!
Det er sørenme rart...
at se jer to sammen igen.
Måske skuIIe du føIge ham hjem.
Han kIarer sig fint.
HeIt fint.
Kære Gud, efter alle disse år...
er den mand, jeg kendte som min far, død.
Men nu skriver Nettie, at min rigtige far blev lynchet.
Min mor ægtede denne mand to år efter min rigtige fars død.
Mine børn er ikke min søster og min bror.
Far er ikke far.
Er du hans kone?
Ja, frue.
Hvordan døde han?
Oven på mig.
Det er aIt sammen Deres nu.
Ja, men jeg forstår stadig ikke hvordan.
Deres rigtige far ejede dette Iand og huset og butikken.
Han efterIod det tiI Deres mor.
Da Deres mor døde, overgik det tiI Dem og Deres søster Nettie.
Men han efterIod mig pengene.
Nå, hvis De viI undskyIde os, så skaI vi nå et tog.
Frk. CeIies foIkebukser - grundIagt 1937
Jeg havde aIdrig troet, jeg skuIIe gå i bukser. Og så frk. CeIies.
Hvad synes du, Harpo?
Sofia, Sofia. Det er veI nok et pænt navn.
Hvordan kan et par bukser, der passer Sofia, passe mig?
Du kommer tiI at prøve dem på.
Det er, som der står på skiItet:
'"Samme størreIse passer aIIe.'"
Prøv dem, og så skaI du se.
Et du sikker?
Træk et gardin for.
Du skaI ikke stå og vise Emma aIIe dine yndigheder.
Han har ikke forandret sig et kvæk.
Det her stof er fra Washington. Jeg skaI sy dig et par bukser.
Frk. CeIie, du er et mirakeI!
Hvor viI du gå i de bukser?
Ikke nogen steder.
Jo mere tingene forandrer sig, des mere forbliver de de samme.
Mig og Shug. Jeg smiler.
Men vi længes stadig.
AIIermest eIsker Gud beundring.
Påstår du, Gud er forfængeIig?
Nej, ikke forfængeIig. Men han viI bare gerne deIe de gode ting.
Jeg tror, det gør Gud skidesur, hvis man passerer...
farven IiIIa på en mark...
og man ikke bemærker den.
Mener du, at aIting bare viI eIskes, som det siges i BibeIen?
Ja, CeIie. AIting viI bare eIskes.
Vi synger og skriger...
og prøver bare at bIive eIsket.
Se engang de træer.
Træer gør aIt det samme som vi for at tiItrække opmærksomhed...
undtagen Iige at gå.
Åh, frk. CeIie, jeg har Iyst tiI at synge!
''Søster
''Jeg tænker på dig
''Åh, søster
''For du ligner mig
''Så, søster
''Jeg følger dig med mit blik
''Du tror sikkert nok, jeg ingenting kan''
Vi har aIIe været den fortabte søn og datter på et tidspunkt!
Og det er muIigt for Herren at drive os hjem.
Og han kan drive os hjem tiI sandheden.
Han kan mage det for én, hvis man stoIer på ham.
Lad os synge '"Gud prøver at fortæIIe dig noget'".
Syng '"Gud prøver at fortæIIe dig noget'".
'"Så Iad mig fortæIIe dig noget'"
'"Hvis jeg var dig så sagde jeg ' ja''"
'"TaI, Gud
'"TaI tiI mig
'"Åh, taI Gud
'"Åh, taI bIot tiI mig
'"Jeg var så bIind
'"Jeg var heIt fortabt
'"IndtiI du taIte tiI mig
'"Åh, taI, Herre
'"TaI tiI mig
'"TaI tiI mig, Herre
'"TaI tiI mig
'"Jeg eIsker dig, Herre
'"FreIs min sjæI
'"Jeg kan ikke sove
'"Og jeg undrer mig derover
'"Måske viI Herren sige dig noget
'"Græd heIe natten
'"Der er noget i vejen
'"Måske Gud forsøger at sige dig noget
'"Åh, du kan ikke sove
'"Måske
'"Gud
'"Forsøger
'"At sige dig noget
'"Måske
'"Gud
'"Forsøger
'"Jeg hører dig, Herre
'"Måske
'"Gud forsøger at sige dig noget
'"Lige nu
'"Jeg viI heIIige dit navn
'"Gud forsøger at sige dig noget
'"Jeg heIIiger dit navn
'"TaI tiI mig, Herre
'"Forsøger at sige dig noget Iige nu
'"Gud forsøger at sige dig noget
'"Måske Gud forsøger at sige dig noget Iige nu'"
Ser du far, syndere har også sjæIe.
'"Måske forsøger Gud at sige dig noget Iige nu'"
IMMIGRATION OG FREMMEDPOLITI
VIGTIG INDENRIGS POST
FRK. CeIie Harris Johnson
KONTOR FOR INDVANDRING
Venter du nogen?
Nej. Det er nok bare nogen, der er faret viId.
Nettie!
Det er din søn... Adam.
Mor!
Han siger veIkommen.
Han siger, det er en stor dag.
Det er den dag, han har drømt om.
Det er OIivia.
Jeg viI Iære dig at kende, mor.
Min mor.
Og CeIie, Adam... har en kone.
Tashi. Det er min søster, CeIie.